Haide! Termină. Termină!
Gardner, continuă să le spui că ești nevinovat.
Nu-i lăsa să vadă că te temi, copile!
Va fi bine, fiule.
N-am vrut s-o fac, dle. N-am vrut. Îmi pare rău!
N-am... Dle? Dle?
Nu se va mai întâmpla, dle. N-am vrut...
N-am...
Soldat Arthur James Gardner,
ai fost găsit vinovat de crimă.
Ai făcut apel de trei ori și cazul a fost revizuit de 3 ori.
Verdictul a fost același de fiecare dată:
vinovat.
Mai ai ceva de spus înainte ca sentința să fie aplicată?
N-am vrut.
Eu... regret.
N-am vrut.
Regret.
Deschideți.
Vă place, dle maior?
LONDRA 1944
Maiorul Armbruster.
- În capătul coridorului... - Da, știu unde e.
John. Mă bucur să te văd.
Nu mă lua așa. Am luat masa împreună aseară, ai uitat?
Fii calm. Ia-o încetișor.
De data asta e ceva serios, John. Trebuie să cooperezi.
Să mergem.
Dle colonel. Dl general vă așteaptă.
Maiorul Reisman, dle.
Luați loc, domnilor.
- Ia loc, maior. - Mulțumesc.
Așadar, maiorule, ce părere ai despre execuție?
A părut eficientă. Dar eu nu sunt expert.
Vreau să spun, ce ai simțit personal?
Nu a fost cea mai bună seară.
Nu acesta a fost scopul, desigur.
Sper că și soldatul Gardner știa.
- Care soldat? - Gardner.
El a fost obiectul exercițiului.
A existat un motiv, maiorule.
Am aici biografia ta, maiorule.
Foarte multe evenimente. Foarte multe transferuri.
O situație delicată după alta, foarte indisciplinat.
Foarte indisciplinat.
Ai făcut treabă bună în ltalia.
După care nu ai respectat ordinele. Nu era prima dată.
- N-am scris eu rapoartele, dle. - Adică?
Nu sunt neapărat de acord.
- Poate ai vrea să le scrii singur? - Nu, dle.
Nu mă interesează balivernele, doar rezultatele.
Niciun cuvânt în plus.
Războiul nu a început pentru satisfacția ta.
Și fii sigur că armata asta
nu există pentru a-ți sta la dispoziție.
Aștepți transferul de peste două luni.
Cu asemenea trecut ai putea aștepta o veșnicie.
Totuși, și eu primesc ordine. Și tocmai am primit unul
care pare făcut pentru cineva ca tine.
Nu cred în operațiunile astea din spatele frontului.
Treaba soldatului e să poarte uniforma și să ucidă inamicul.
Dar asta e altă treabă.
Generalul Denton va citi ordinele,
așa cum ne-au parvenit.
Întrebările le poți pune după.
- Da, dle. - Generale.
"Proiectul Amnistiere:"
"Veți selecta 12 condamnați la moarte"
"sau la închisoare pentru crimă, viol, jaf și alte delicte."
"Îi veți antrena pentru operațiuni în spatele frontului"
"într-un timp scurt, dar neprecizat."
"Apoi îi veți trimite în secret în Europa și anterior invaziei"
"vor ataca și distruge ținta specificată..."
Pe pagina următoare.
- Asta-i tot? - Da.
Și ținta specificată pe pagina următoare?
Nu trebuie să te preocupe.
Ei, ce spui, maiorule?
Confirmă bănuielile pe care le aveam, dle.
Crezi că le putem afla și noi, maiorule?
Cred că ar trebui.
Dacă suntem aici pentru a câștiga războiul,
n-ar fi bine să spunem
că cel care ne conduce e nebun de legat.
De ajuns, maiorule. Ești aici pentru a primi ordine.
Ai voie să întrebi despre misiunea primită.
Nu ai permisiunea să faci comentarii
privitoare la ofițerii care au conceput-o.
- E clar? - Da, dle.
Întreabă pertinent sau taci.
Pot întreba de ce îmi e oferită misiunea asta?
Nu-ți este oferită, ca să folosesc cuvintele dumitale.
Mă ofer voluntar.
Exact, maiorule.
Mă bucur că privești realist lucrurile.
Nu vreau să par excesiv de prevăzător, dar dacă viața mea
depinde de performanțele celor 12,
mi-ar fi de folos să știu pentru ce îi antrenez.
O întrebare foarte bună, maiorule.
- Armbruster, cadrul general. - Da, dle.
"Germanii folosesc un castel de lângă Rennes, în Bretagne,"
"ca centru de odihnă și conferințe pentru ofițerii de Stat Major."
Ținta nu are valoare militară intrinsecă,
dar cu toate aceste conferințe și discuții în desfășurare
aproape zilnic se găsește acolo un număr mare
de ofițeri de Stat Major importanți.
De obicei în compania unor femei.
"Eliminarea unui număr de ofițeri superiori nu poate decât"
"să întrerupă linia de comandă."
Așadar, oamenii noștri vor fi parașutați acolo.
Vor intra în castel și vor ucide cât mai mulți ofițeri
în timpul disponibil.
Desigur că locul este puternic fortificat și bine păzit.
Desigur. Care e înțelegerea cu oamenii?
Niciuna. Hai să fim clari în legătură cu asta.
E exact ce scrie, o amnistiere.
O amânare temporară. O accepți sau refuzi așa cum este.
Așa cum ați spus, dle, să fim clari despre asta.
Nu-mi place. E o prostie.
Destul cu insolența dumitale.
Nu e vorba de insolență, ci de pragmatism.
Eu sunt cel care trebuie să convingă
cei 12 oameni fericiți, nu?
Alternativa pe care o au e foarte clară, știi asta.
- Aia nu e o alternativă, dle. - Nu-i așa, maiorule.
Cunosc mulți oameni care ar face exact așa.
Dar asta e altceva.
Hai, maiorule, spune, care e principala obiecție?
Oamenii ăștia nu suportă disciplina sau autoritatea, nicicum instrucția intensivă.
Dacă nu există posibilitatea anulării sentinței,
nu prea au niciun motiv să coopereze, corect?
Corect. Ai dreptate, maiorule.
Dar, după cum știi, nu am puterea
să anulez sentința Curții Marțiale.
Aveți posibilitatea să comutați sentința Curții.
- Îmi cer scuze. - Da?
Aveți această posibilitate conform Statutului Forțelor Vizitatoare.
- Statutul Forțelor Vizitatoare? - Da, dle.
Bine, maiorule, de acord.
Dacă oricare dintre ei se face remarcat în luptă,
vom lua serios în considerare comutarea sențintei lui.
Nu sunt de acord.
Cine stabilește dacă s-au făcut remarcați sau nu?
Decizia aceea îmi aparține.
Dar nu uita că și alternativa se aplică în mod egal.
Orice încălcare a securității sau act de indisciplină
și se întorc de unde au venit.
- S-a înțeles? - Da, dle.
Bine. Altceva, domnilor?
Da... L-am văzut în anticameră pe colonelul Breed.
Mă întreb dacă are vreo legătură cu misiunea.
- Și dacă ar avea? - Nu mi-ar conveni, dle.
Maiorule, colonelul Breed e comandantul dumitale.
Și te vei purta întotdeauna în consecință.
- S-a înțeles? - Da, dle.
Întâmplător, colonelul Breed nu are legătură cu misiunea.
E comandantul școlii de parașutism unde veți face instrucție.
Nu vreau să aud plângeri de la niciunul dintre voi.
Ai o treabă de făcut, dle, așa că dă-i drumul.
Da, dle.
Mulțumesc, dlor.
Reisman pare pornit spre propria-i Curte Marțială.
E cel mai prost crescut și indisciplinat ofițer
cu care am avut neplăcerea să discut.
Așa crezi, Denton?
Poate ai dreptate. Dar cu siguranță are dreptate referitor la un lucru.
Cineva acolo sus trebuie să fie nebun de legat.
Invită-l pe colonel.
Deschide.
În ordine, băieți, e timpul pentru gimnastică.
Așa că exersați!
Dle maior Reisman, sergentul Bowren.
- Aliniază condamnații. - Dle.
Condamnați, alinierea. Haideți. Dați-i drumul!
- Haide, haide. - Mișcă!
Haide, mișcă! Hei, tu, mișcă-te, am spus. Mișcă.
DUZINA DE TICĂLOȘI
RETAIL SUBTITLE Driv3r
"Franko, V.R."
"Condamnat la spânzurătoare."
"Vladek, M."
"30 de ani muncă silnică."
"Jefferson, R.T."
"Condamnat la spânzurătoare."
"Pinkley, V.L."
"30 de ani închisoare."
"Gilpin, S."
"30 de ani muncă silnică."
"Posey, S."
"Spânzurătoare."
"Wladislaw, T."
"Condamnat la spânzurătoare."
"Sawyer, S.K."
"20 de ani muncă silnică."
"Lever, R."
"20 de ani închisoare."
"Bravos, T.R."
"20 de ani muncă silnică."
"Jiminez, P."
"20 de ani muncă silnică."
"Maggott, A.J."
"Condamnat la spânzurătoare."
Bine, sergent. Aliniază-i de la stânga la dreapta, după înălțime.
După înălțime, alinierea!
Haideți, caraghioșilor, l-ați auzit. Treceți acolo! Aliniați-vă!
- Haide, mișcă! - Haide, haide. Întoarce-te.
Haide, aici! Am zis alinierea.
Tu, aranjează-ți haina.
Treci acolo.
- În regulă, pune-i să numere. - Dle. Numărați!
Să vedem cum se descurcă la instrucție.
- La dreapta! - Dreapta.
Înainte, marș!
Drept, drept, stâng, dreptul.
Doi, trei, patru, drept, stâng, dreptul. Doi, trei.
Pluton, stai!
Stânga împrejur!
Înainte, marș!
Pluton, stai!
La dreapta! Pe loc repaus.
Ce ți-am spus eu ție? Sau poate nu mai înțelegi engleza!
- Ce s-a întâmplat, Numărul 11? - Am o durere.
- Unde te doare? - Păi, vă spun. E...
Aș vrea să-mi spui. Și fă-o corect, te rog.
Nu sunt obligat să vă spun, dle... Dvs sau altcuiva.
Și nu sunt obligat să mărșăluiesc. Știu regulamentul.
- De ce nu trebuie să mărșăluiești? - Pentru că cei condamnați
nu trebuie să facă instrucție.
Și nu poți face nimic în legătură cu asta.
Cum te numești?
Unsprezece.
Se numește Franko, dle.
Franko, vino puțin până aici. Haide.
Uite, nenorocitule, ori mărșăluiești ori îți crap capul.
Înțeles?
Ce vezi, sergent?
Că maiorul a fost atacat și a trebuit să se apere, dle.
- În ordine, duceți-l înapoi în celula lui. - Ia-l de cap, eu îl iau de picioare.
Să vedem cum se descurcă la instrucție.
Da, dle.
Pluton, drepți!
La dreapta.
Înainte, marș!
Pluton, stai!
Stânga împrejur!
Înainte, marș!
Condamnatul Franko, Victor, dle.
Ce-ți mai face falca?
Dacă vrei să fii dur, ar trebui să înveți să te aperi.
Chiar ar trebui.
Vă pasă de falca mea?
Durerea lui Franko îl preocupă pe maior?
Ai fost mare în Sindicat, în Chicago?
Mi-ați citit dosarul.
Da, ți-am văzut dosarul, așa că las-o moale, da?
Ce s-a întâmplat când ai ajuns la Londra?
Intri într-o altercație minoră, începi să tragi și omori un bătrân.
Și cu ce te-ai ales?
- Ce aveai la tine când te-au prins? - Ce aveam? Ce vrei să spui?
Haide, șmechere. Câți bani aveai la tine?
Aveam destui.
2 lire și 10 șilingi. Aproape 10 dolari.
O să te spânzure pentru 10 dolari nenorociți.
- Ce-ți pasă ție? - Nu-mi pasă.
De ce nu mă scutești? N-ai venit aici în vizită.
Ce vrei?
Nu-mi pasă dacă te spânzură pentru 10 dolari sau 10 cenți.
E totuna pentru mine.
Din întâmplare am puțină autoritate pe aici, pentru un timp.
Și aș putea să te scap de ștreang, dacă vreau.
Ești general?
Nu ești general și numai un general mă poate grația.
Ascultă, prostule.
Îți fac o propunere.
Tot ce vreau de la tine e un da sau nu.
- Spune, te ascult. - Bine.
Fie transpiri două zile până vei fi spânzurat,
fie te alături unității pe care o formez.
Dacă faci asta, te scot de aici în mai puțin de 24 de ore.
Dar vei munci pe rupte și vei avea parte de ce-i mai rău.
Și când termin cu tine,
vei merge unde-ți spune Armata. S-ar putea să mori oricum.
Nu-l știi pe Victor Franko.
- Gardian. - Care-i înțelegerea?
Dacă scap cu viață?
- Poți scăpa de ștreang. - Bine.
Dar dacă o dai în bară o dată, oriunde ai fi, măcar o singură dată,
te întorci aici la capătul funiei.
Hei. Hei, așteaptă. Așteaptă! Ce e cu tine?
Crezi că vreau să mor?
Atunci nu-l cunoști pe Victor Franko.
Cum de vorbești germana?
Tata era miner în Silezia.
Dacă nu vorbea germana nu intra în mină și nu mânca.
Limba asta o vorbea când a venit în SUA?
Era destul de greu pe atunci.
Încă mai e.
Nu-mi plac ofițerii. Niciunul. Și nu mi-au plăcut niciodată.
Dar ai fost și tu unul, nu?
Da, trei zile nenorocite.
Cineva o fi crezut că poți fi un ofițer bun.
Au făcut o mare greșeală, nu-i așa?
Credeam că ai pretins că a luat-o razna.
Cum adică "am pretins"?
A luat-o razna.
Unitatea mea era blocată în bătaia focului.
Jumătate din ei sângerau de moarte. Și ăsta a șters-o
cu toată trusa medicală.
Nu mi-a rămas decât să-l împușc.
Oricum, o ceruse.
Da. Dar ai făcut o greșeală, nu?
Gardian.
Ai lăsat pe cineva să te vadă.
Condamnatul Maggott, A.J., dle.
"Maggott, A.J. Condamnat la spânzurătoare."
Hei, tuciuriule.
Fii cuminte și poate te las să mănânci cu albii mâine.
Hei, Maggott, văd că ai simțul umorului.
Supereroul american, râzând în fața morții.
Nu mă vor spânzura ei pe mine, maiorule.
N-am violat-o niciodată pe târfa aia nenorocită
sau pe orice altă creatură.
Domnul mi-a dat-o și mi-a spus să o purific.
Și apoi s-o omori din bătaie, nu?
Fac doar ce mi se spune să fac.
Eram într-o stare de grație.
Și femeia aia a încercat să-mi întineze sufletul.
Sunt sigur că așa a fost, Maggott.
Dar îmi stăruie în minte un citat care sună cam așa:
Răzbunarea este a mea.
A Mea e răzbunarea și Eu voi răzbuna, zice Domnul.
Pavel către Romani, capitolul 12.
Corect. Nu ar trebui ca asta să însemne
că lăsăm pedepsirea păcătoșilor în mâinile Lui?
Corect, maiorule. Exact asta înseamnă.
Dar nu restrânge tipul uneltelor de care se poate folosi El, nu?
Și după cum spuneam, maiorule, eu fac doar ceea ce mi se spune.
Știi ceva, Maggott, nu cred că vei fi spânzurat.
Cred că cineva ca tine e destinat faptelor mari. Gardian.
De altfel, noi sudiștii trebuie să ne ajutăm unii pe alții, nu-i așa?
Nu am vrut să-l omor pe tipul ăla.
Fă ce îți spun să faci și poate nu te vor spânzura.
Aranjezi să fiu omorât altfel?
Poate că nu va fi așa.
Cred că ai mei ar fi mai fericiți dacă aș muri ca un soldat.
Nu pot spune că și eu.
Cine se crede maiorașul ăsta?
Ne pune să avem grijă de niște gunoaie.
Caporal Morgan.
Dacă nu-ți poți găsi de lucru, am să-ți dau eu ceva de făcut.
Mișcă-te.
Nu mă vrăji, albiciosule. Știi de ce sunt aici.
Crezi că trebuia să-i las pe nenorociții ăia
să mă castreze?
Văzând ce vroiau tipii ăia să-ți facă,
aș zice că ai acționat justificat.
Vă mulțumesc, dle maior. Vă mulțumesc sincer pentru asta.
Dar Curtea nu a fost de acord, nu? Deci unde ești acum?
Îți ofer o alternativă. Poți continua să lupți.
- Pentru cine? - Pentru tine, dacă vrei.
Friții, ei sunt adevărații rasiști.
E războiul tău, omule, nu al meu.
Nu-ți plac friții, maiorule. Atunci luptă cu ei.
Eu îmi voi alege singur inamicii.
E dreptul tău. Dar nu o vei mai putea face pentru mult timp.
Gardian.
Pentru că pe 25 martie călăul și cu tine aveți întâlnire.
Adică exact peste șase zile.
Buenos días, maiorule.
Știi, sergent, am citit dosarul omului ăsta
și am unele nelămuriri.
A pretins vreodată că nu a făcut-o el?
Scuzați-mă, dle maior, dar nu prea ați fost prin închisori, nu?
Vedeți, primul lucru pe care îl auzi e că toți sunt nevinovați.
Ăsta nu prea a vorbit mult despre asta.
Singura lui supărare e că nu primește corzi pentru chitară.
Sergent, ai pierdut pe cineva
fiindcă s-a spânzurat cu o coardă?
Nu, dle, și nici nu am de gând s-o fac.
Dacă acceptă, ai grijă să primească corzile.
Da, dle.
Atențiune!
- Spune-le oamenilor să se așeze. - Da, dle. Așezați-vă!
Gardienii afară.
- Gardienii afară. - Da, dle.
Ați auzit. Gardienii afară!
Numele meu, pentru aceia care poate au uitat, este Reisman.
V-ați oferit toți voluntari pentru o misiune cu trei alternative.
O dați în bară la instrucție și reveniți aici,
o dați în bară în luptă
și atunci vă zbor creierii
sau faceți ce vi se spune și s-ar putea să scăpați cu bine.
Nu încercați să evadați.
Nu vor exista scuze, nu va exista apel.
Dacă unul dintre voi încalcă aceste condiții,
veți fi trimiși toți înapoi pentru executarea sentinței.
Așadar depindeți unul de altul.
Dacă unul dintre voi o face pe șmecherul,
o luați în cască toți 12, e clar?
Încercați să țineți minte asta.
Aveți vreo întrebare?
Dle?
Trebuie să mâncăm la un loc cu cioroii?
E în regulă, sergent. Domnul din sud
a pus un fel de întrebări referitoare la masă.
El și colegii lui discută despre așezarea la masă. Bine?
Da, domnule. Mulțumesc, dle.
Caporal, băieți, să-i lăsăm, da? Vă amintiți?
Baseball, aruncări? Cei din Chicago aruncă bine.
Dar în ceea ce privește lovirea mingii,
ei bine, sora mea lovește mai bine ca jumate dintre ei.
Să-i dăm drumul!
- Așadar, ce crezi, sergent? - Cred că vă veți descurca, dle.
Nu mă lua așa. Te-am întrebat ce crezi?
Cred că la prima șansă, unul din amorezii ăia
îl va împușca în cap pe maior, dle.
- Mulțumesc, sergent. - Domnule.
Bine, Franko. Să mergem.
Haide, dă-i drumul.
Haide.
Acolo.
Sergent, aliniază oamenii cu fața la mine.
Dle. În regulă, drepți. Alinierea acolo, fuga marș! Haideți!
Haideți, dați-i drumul. Mai repede!
Jiminez, treci acolo!
Drepți!
Haide, Franko, aruncă țigara.
Mulțumesc.
Asta va fi casa voastră până la noi ordine.
Voi o veți face, dar construcția ei
nu va împiedica instrucția.
Cu cât o faceți mai repede, cu atât mai curând veți avea adăpost.
- Sergent. - Domnule?
Ai comanda. Vreau să terminați de construit în cel mult o lună.
Mulțumesc.
Dacă clădirea asta ar lua foc, ar arde de tot.
Haide, ce faci?
Haide, haide. Mai repede. Haide.
Hei, Maggott, ce ești tu? German?
Hei, ce vrei să faci? Spargi fereastra?
Hai, sergent, aliniază-i.
Alinierea în fața cazărmii. Fuga marș!
Dați-i drumul!
Pe loc repaus.
În ordine, asta e tot pentru astăzi.
De ce ei au tot confortul de acasă?
De ce nu putem pune și noi dușumea? De ce nu punem ferestre?
- Franko are dreptate. - Mai bine dorm în celula mea.
Dl Franko, atent cum e la detalii,
a observat că dormitorul condamnaților nu e încă gata.
Explicația acestui fapt e simplă:
nu sunteți încă gata să ocupați cazarma
atât de confortabil pe cât vă doriți.
Când voi considera că ați câștigat acest drept, vă voi spune.
Trezirea e la 05:30.
Asta-i tot. Sergent.
Dle. L-ați auzit pe om, la masă.
Rupeți rândurile!
Asta e, fraților. Vorbiți, băieți. Vorbiți.
Înfășurarea, prima lovitură!
Hei, Joseph, așa făceați voi în Marina poloneză?
Nu o să câștigați nimic așa.
Hei, Franko, ce număr ești?
Cere-i operatoarei moneda mea.
De ce nu vă potoliți și vă cărați?
În acest timp, pe frontul din Atlantic
forțele germane au pregătit
câteva surprize pentru dvs, domnilor,
în caz că dl Churchill
e destul de prost ca să încerce o invazie.
S-ar putea ca el să nu fie prea îngrijorat de asta
dar, desigur, el nu va participa activ
într-o astfel...
Hei, cum îl cheamă pe tipul ăsta?
Tu ar trebui să știi. Îl asculți mereu.
- Dumbo, dă-mi o cană de cafea. - Ești nebun?
Eu zic să-i rupi gura tipului.
- Stingerea. - Hei, sari prin asta, vrei?
Hei, tu. Vino încoace.
Îmi pari a fi un tip inteligent.
- Îți place aici? - Nu.
Ai de gând să stai?
- Păi, nu am unde să mă duc altundeva. - Ești un idiot.
Hei, Wladislaw. Tu înțelegi germana.
Despre ce cântă dama aia?
E vorba despre o fată foarte singură
care s-a săturat de război și singurătate.
- Își așteaptă bărbatul să vină acasă. - Faceți-o să tacă pe târfa aia!
Să înceteze muzica comunitară.
Dormiți. Veți avea nevoie.
Ba pe-a ta.
Ciudați. Sunt cu toții ciudați. Asta sunt. Ciudați.
- Hei, unde te duci? - La budă.
- Să vin cu tine? - Glumești?
Îl urmăresc pe Franko.
Vrei să ne vezi spânzurați?
Suntem morți oricum. Doar nu-l crezi pe ciudatul de Reisman.
Vreți ca șmecherul ăla să vă ia de fraieri. Cu cine țineți voi?
Ce e cu voi?
Ce-i asta, de fapt? Săptămâna unchiului Tom?
Dacă veniți cu mine, suntem liberi.
Nu dă doi bani pe tine.
Dacă mergem în misiunea aia vom fi uciși toți. Asta vor!
Idioții ăia vor fi împușcați și nici măcar nu vroiau să-i spânzure.
Amărâtule, amărâtule. Ce crezi că te așteaptă?
- A alunecat pe săpun, presupun? - Mda.
Trageți cu brațele, țineți-vă cu picioarele.
Haide, Jiminez. Mișcă-te!
Când va veni timpul, vei avea exact 34 de secunde ca să parcurgi distanța.
Nu pot s-o fac, dle maior.
Haide, Jiminez. Mișcă-te! Nu te opri acum.
Nu pot! Nu pot!
- Haide, Jiminez. Mișcă-te. - Chiar nu pot.
Nu pot s-o fac, dle maior. Nu pot! Nu pot!
Jiminez, dacă cobori de pe frânghia aia, te întorci direct în celulă.
Nu pot. Nu pot! Chiar nu pot.
Sergent, dă-mi arma. Ține de frânghia aia.
Nu pot s-o fac. Nu pot s-o fac! Nu pot.
Chiar nu pot s-o fac, dle maior. Nu pot!
Frate, ia uită-te la el cum zboară!
Deci n-ai putut s-o faci, da?
Bine, Posey, hai să-ți vedem priceperea.
Aranjează scripetele și aruncă-ne altă frânghie.
Dă-le și celorlalți o șansă la nemurire.
Credeam că Mayonnaise e singurul care trebuie să ajungă pe castel.
Să presupunem că Jiminez e ucis înainte să ajungă pe castel.
- Haide, Posey. Mișcă-te. - Haide, adu aici chestia aia.
E gata într-un minut, dle maior.
În regulă, Franko, tu urmezi.
În regulă, gata cu ipocrizia.
Așadar, care dintre voi ar vrea să-l înfigă în maior?
Ei bine, dle maior, dacă ajută la câștigarea războiului...
Franko, stai jos. O să ai șansa ta.
Bine, să vedem...
- Posey. - Eu?
Da, vino aici.
Aș prefera să nu, dle.
Haide, Posey, e doar un exemplu. Hai. Vino aici.
Vrei să ții cuțitul ăsta?
Posey, e băgat în teacă, nu poate răni.
Spune-mi, Posey, pentru ce ai fost închis?
Adică, ce ai făcut?
V-am spus deja, dle.
Atunci mai spune-mi o dată.
Sunt sigur că prietenii tăi ar vrea să știe.
- Ce ai făcut, Posey? - Da, informează-l.
Tipul ăsta mă împingea. Urăsc să fiu împins și l-am lovit.
L-ai omorât cu mâinile goale fiindcă te-a împins?
L-am lovit o singură dată.
L-ai lovit o singură dată.
Și i-a crăpat capul doar fiindcă l-a împins.
- N-am vrut să-l omor. - N-ai vrut, dar ai făcut-o.
Ce ai fi făcut dacă vroiai să omori pe cineva? Poți arăta?
Dacă ar trebui să ucizi cu un cuțit, ai putea-o face?
Haide. Spune-mi.
- Aș prefera să nu. - Nu-mi pasă ce preferi tu.
Haide, bagă cuțitul ăla în mine. O poți face.
Dle maior, nu vreau s-o fac.
Hai, Posey. Bagă-l în mine. N-o să doară.
Hai.
- Nu vreau să vă rănesc. - Eu te voi răni.
- Posey, fă-o. - Nu vreau necazuri.
Nu ai necazuri. Eu o să-ți fac necazuri.
Hai, Posey. Bagă cuțitul ăla aici. Chiar aici.
Ești băiat mare.
L-ai ucis fiindcă te-a împins? Eu te împing.
- Haide. Lovește-mă. - Înjunghie-l!
Cu tine vorbesc. Lovește-mă sau o să te scot prin zid.
Hai, Posey. Lovește-l.
- Înjunghie-l! - Pe el, Posey!
Vreau cuțitul ăla. De ce nu mi-l dai?
- Nu-mi place să fiu împins. - Te împing!
- Înjunghie-l! - Doboară-l, Posey!
Posey. Ce mai nume!
- Oprește-te. - Nu-mi spune ce să fac.
- Eu dau ordine. - Nu-mi place să fiu împins.
Lovește-l, Posey! Haide!
Nu-mi place să fiu împins.
Nu mai împinge!
Posey. Posey!
- Posey. - Da, domnule?
Te simți bine?
Da.
În regulă. Relaxează-te.
Hai, ridică-te.
Știi, dacă înveți să-ți controlezi temperamentul,
nu-ți va putea lua nimeni cuțitul.
Așa e. Regret.
Dle maior, suntem gata.
Bine, du-te la căpitanul Kinder.
- Ce va face? - Va vorbi cu tine, Posey.
- Scutură-te de praf și du-te. - Da, dle.
În regulă, cine urmează, dlor?
Haideți. Vreau un voluntar.
În regulă, Maggott. Tu urmezi.
Mai repede, băieți. Hai, mai repede.
Arată bine.
Da, dle. Sper să nu uite pentru ce se pregătesc.
Căpitanul crede că mă poate învăța alfabetul.
Ai mei ar fi mândri dacă le-aș scrie.
Te-ar face mai bun ca cei mai mulți de aici, nu?
- Treci în rând cu ei. - Da, dle.
E adevărat că am fost binecuvântat
cu o cunoaștere a femeii pe care alții nu o au.
Și uneori... Ei bine uneori sunt chemat
s-o folosesc după voia Domnului.
Atunci de ce îl urăști pe maiorul Reisman așa de tare?
Sunt 11 oameni păcătoși acolo
și răutatea lor trebuie pedepsită.
Și acest maior Reisman i-a furat
de pe marginea prăpastiei și L-a privat pe Domnul de răzbunare.
Și crezi că asta vrea El? Să-i pedepsească?
O va face, căpitane. O va face. Și pe maiorul Reisman.
- Deci ce-ți spune asta? - Nu-mi spune nimic.
Dar, împreună cu ceilalți, formează
probabil cea mai sărită gașcă de indivizi anti-sociali.
Și cel mai periculos dintre toți e Maggott.
Ai un bigot, un pitic, doi semi-idioți...
Iar la restul nici nu vreau să mă gândesc.
E cea mai bună cale de a lupta.
Rezultatele arată că fiecare dintre ei
a dezvoltat resentimente împotriva autorității. Oricărei autorități.
- Și tu nu? - Nu e același lucru.
Ăștia cred că Armata e dușmanul, nu germanii.
Așadar cunosc Armata SUA.
Dar friții nu le-au făcut nimic, încă.
Foarte subtil.
Cel puțin cunosc Armata SUA.
Poți s-o iei cum vrei. Dar adevărul e că
tu ești inamicul lor.
Și la timpul potrivit, vei fi ținta principală.
Cel puțin au ceva în comun.
Cum adică?
Au progresat mult, mai mult decât ne așteptam.
Dar nu ca o unitate. Nu ca grup.
Trebuie să fie o echipă. Asta lipsește.
Crezi că ar folosi să le dai gărzi?
Le-ar putea da senzația de participare.
De ce nu mă lași să elimin tâmpiții? Mai ales pe Maggott.
Nu eu i-am ales, ci Armata. Și nici misiunea n-am ales-o eu.
De data asta Armata va termina ceea ce a început.
- Și cu Maggott? - Și cu Maggott.
- Noroc. - Noroc.
- Am putea fi răniți, nu? - De ce nu taci din gură?
Ce ai? Vrei să-ți salvezi mama?
De ce nu renunți?
Vrei să-ți arăt cum s-o faci?
Bine.
Ridic brațul, îl pun în jurul gâtului. Simplu, nu-i așa?
Și apoi pârghia e totul.
Învață cum să cazi. Altfel ajungi invalid.
Asta încercam să-i spun.
Problema e că nu știi să cazi. Poftim.
Prostule. Asta-i o atitudine greșită.
Ești cam dur cu micuțul, nu? Vrei să încerci cu mine?
Ei bine, e foarte simplu.
Voi spune un cuvânt și tu îmi spui
repede ce-ți vine în minte.
De exemplu, dacă zic "fericire", ai putea spune "copii".
N-aș spune asta.
Ei bine, era un exemplu.
Dacă spun "ambiție", ce-ai spune?
N-aș spune nimic.
Haide totuși să încercăm, bine?
- Armă. - Baseball.
- Cuțit. - Dodgers.
- Ofițer. - Aruncător.
Pari să te gândești la un singur lucru, nu?
Da. Tu la ce te gândești?
Ei bine, nu vreau să te gândești la un singur lucru.
Vreau să te concentrezi pe fiecare cuvânt. Bine?
Bine.
Hrană.
Cincinnati.
- Confort. - Chicago.
- Ce te-a făcut să spui asta? - La asta mă gândeam.
S-o ia dracu'!
Franko, ce e de data asta?
Cum să mă bărbieresc cu apă rece?
Ești pe câmp. De unde vrei apă caldă?
Gardienii primesc apă caldă! Voi primiți! Sunteți pe câmp.
- Asta-i bună. - Corect.
- De ce voi aveți apă caldă, iar noi nu? - Taci! Și tu, mai țineți gura.
- Nu ne bărbierim cu apă rece. - Nu fără voi.
Să ne bărbierim cu apă rece? De ce n-o faceți voi?
- Corect. - Da!
Franko e hotărât.
Nu ne bărbierim. Nu cu apă rece!
- Corect? - Așa e!
- Nu vom folosi doar noi apă rece. - Și nu ne poți forța!
Te vei opări cu apa asta caldă, Franko.
Și ce-o să faci? Ne spânzuri?
Ce ne pot face? Nimic!
- Nimic. - Acum ce o să faceți?
Știi, cred că Franko are dreptate de data asta.
Da, bărbieritul rece nu ne face soldați mai buni.
Scuzați-mă, dle. Avem necazuri.
Da, da. Aud.
- Bine, sergent. Aliniază-i. - Da, dle.
Hai, alinierea. Drepți!
Haide, treci aici, Posey!
Haide! Încheie-te. Alinierea!
Despre ce e vorba? Cine refuză să se bărbierească?
- Noi. - Care noi?
Noi!
Toți cei care refuză, un pas înainte.
Așadar vreți să puțiți, da?
Și să aveți și mâncărimi?
N-am nimic împotrivă. Nu trebuie să vă miros.
Sergent, nu le veți mai da ustensile de bărbierit
sau săpun.
Și nu vor mai primi hrană caldă.
Numai conserve.
Din partea dlui Franko.
Pe loc repaus.
- Hei, cred că avem ceva. - Da, la Marină îi spun "revoltă".
Nu, nu. Îți amintești ce spuneam aseară de individualism.
Și?
I-ai auzit. Au zis: "Nu vom face asta și nu vom face aia".
Când le-am cerut să iasă în față, până și Posey a făcut-o.
Pariez că s-a bărbierit întotdeauna cu apă rece.
Îl iubesc pe Franko ăsta.
Asta înseamnă că vom avea mai mult timp pentru muncă.
Nu-i așa?
Așa că, dacă voi...
Voi, duzină de ticăloși, nu aveți obiecții,
ne vom lua echipamentul
și vom începe imediat.
Atențiune.
Drepți!
Foarte bine.
Arătați ca niște soldați adevărați.
Rupeți rândurile!
Hai, mișcați-vă!
Sunteți în continuare cei mai murdari soldați din Armată
și vă împuțiți pe zi ce trece.
Dar instrucția se apropie de final.
Peste două zile învățați să săriți cu parașuta
și veți învăța rapid.
Instrucția va avea loc la o cazarmă a Armatei.
Și vreau să vă reamintesc că misiunea asta e secretă.
Ultrasecretă.
Nu veți purta insigne. Nu veți spune nimănui nimic.
Ați înțeles? Nimic. Nimic!
Un cuvânt, o scăpare a oricăruia dintre voi
și înțelegerea a căzut!
Și știți ce înseamnă asta, nu?
Bine, la masă.
Haideți, la masă!
Colonelului Breed nu-i va plăcea. Va vrea să știe.
- Avem încă prioritate, nu? - Nu-i poți ignora autoritatea.
- Avem sau nu? - Da, dar colonelul Br...
Atunci nu-mi pasă ce vrea colonelul Breed.
Tu trebuie să fii ofițerul de legătură.
Vreau să iei ordine de la cel mai înalt nivel
care să-i spună colonelului Everett Dasher Breed
că un grup, asupra căruia nu are autoritate, va sosi marți
și că identitatea lor e secretă. Spune-i că-i însoțește un general,
spune-i orice, numai să mă lase în pace idiotul ăsta de la West Point.
General, zici?
O să văd ce pot face.
- Știu că poți. - Hei, Franko, ce e omule?
- Ce mâncare e asta? - Servește, porcule.
Ce este?
Nu știu. N-am mai mâncat așa ceva.
Am văzut de câteva ori, dar n-am mâncat.
Ce este?
Ai întrebat care general?
Da, dle. Același răspuns.
Nimic în plus față de ordin.
Dar generalul Denton?
Prima oară era ocupat, acum lipsește.
Nu încă.
- Dar tu? - Nimic, dle.
Nu încă...
Cred că sosesc.
Da, ei sunt.
Da? Dle, tocmai au trecut de punctul de pază.
Să mergem.
Acum. Acum!
Pare să fie o primire.
Doar nu crezi că e pentru noi, nu?
Prezentați arma!
Maiorul Reisman raportează, dle.
Unde e generalul?
În camion. Dar călătorește incognito.
Credeam că va inspecta plutonul nostru fruntaș.
Dacă-mi permiteți, voi vedea dacă dorește să o facă.
La picior!
Ce e cu fanfara?
- Ce naiba așteptăm? - Se uită pe listă.
- Ce listă? - Ce naiba e cu tine?
Care vrea să fie general?
Să fie ce?
Pinkley.
Ce? Ce fel de general, dle?
Un general american obișnuit, iubitor de casă.
Mai bine aș fi civil, dle.
Ce trebuie să fac?
Ai văzut generali inspectând. Mergi încet și poartă-te stupid.
Întâi un rând, apoi altul și apoi înapoi în camion.
Așteaptă un general și exact asta vor primi.
Să mergem.
- Mișcați-vă. Haideți, mișcați-vă! - Atențiune!
Prezentați arma!
Mișcați-vă. Să mergem.
Alinierea!
- Pinkley va fi general. - De ce?
Taci și uită-te.
Plutonul 1 e gata de inspecție, dle.
Arată bine, colonele. Foarte bine.
- Dar pot lupta? - Da, dle.
Sper să ai dreptate.
- De unde ești, fiule? - Madison City, Missouri, dle.
N-am auzit de el.
Maiorule, să mergem. Avem treabă. Mulțumesc, colonele.
Gata. Gata.
Mai faci asta încă o dată și-ți crap capul.
Pot pune par...
Sergent, aliniază-i câte doi și să mergem.
Da, dle. Rupeți rândurile. Alinierea câte doi. Rupeți rândurile!
Reisman!
Poate că unii te consideră un ofițer valoros.
Dar în ceea ce mă privește, ești un clovn indisciplinat.
Voi face în așa fel încât să fii dat afară din Armată.
Vă datorez scuze, colonele.
Credeam că sunteți un ofițer rece, lipsit de imaginație și înțepat.
Dar sunteți de-a dreptul temperamental, nu-i așa?
Clayton, Blake.
- Hei, ai grijă. - Ai grijă, da?
- Hei, ține asta. - Să mergem!
- Îți vine să crezi? - Bine, bine, venim!
Haideți, să mergem!
Sunteți în cale.
Ce s-a întâmplat cu voi?
- Ascultă... - Ia mâna!
Las-o mai moale.
- Vrem doar să te întrebăm ceva. - Întrebări?
Ține-l! Ține-l!
Nenorocitule...
În stomac, unde nu se vede.
Așa.
Spune, nenorocitule. Cine sunteți?
- Numărul 9, gunoiule. - Numărul 9?
- Ne spui sau nu? - Du-te dracului.
Ține-l.
Unde îți sunt insignele?
- Le-am mâncat. - Le-ai mâncat?
- Ne spui? - Da.
Da.
- Numărul 9! - Wladislaw!
Ce s-a întâmplat?
Au vrut să mă facă să vorbesc.
Unde naiba ați fost?
- Ce s-a întâmplat? - A alunecat pe săpun.
Toată lumea alunecă pe săpun.
Dintre toți mizerabilii...
- Cine? - Cine? Reisman.
- A pus doi parașutiști să-l bată. - A făcut maiorul asta?
L-au cam mototolit.
- Deci? - Ce deci?
Le-a spus ceva?
Ești nebun?
Trei înțelepți.
"Aveți încredere în maior". Mai degrabă în Hitler.
- În ordine, coborâți. - Haide, mișcați-vă!
O să vi se pară mai ușor decât din turn.
La posturi!
Plecați!
Morgan.
- Da, dle. - Trebuie să ajungă curând.
Adună oamenii. Voi vorbi cu ei mai întâi.
Vom folosi dormitorul vostru.
Dă-i drumul.
Da, dle. Imediat, dle.
În regulă, Ike și Mike.
Hai, sculați-vă în picioare. Haideți, să mergem.
Mișcați-vă!
Ce sunteți voi, Gemenii de Aur?
- Ai nevoie de invitație specială? - Nu.
- Nu? - Adică da.
Mișcă-te.
Bați apa-n piuă.
Asta-i tare, grecule. De ce nu i-o spui capelanului?
În regulă, rataților, hai! În dormitorul gardienilor.
Omul vrea să vă vorbească. Hai, mișcați-vă!
În regulă.
Nu mai împinge.
Hai, lăsați-o baltă. Să mergem!
Deci așa trăiește cealaltă jumătate.
Mișcați-vă!
Hei, nu mergem la bal!
- Drăguț, nu? - Nu se dansează. Hai, să mergem!
E bine să fii bogat.
- De ce vrea să ne vadă? - Radio.
- Radio? - Uită-te la pozele alea.
Gardienii sunt melancolici?
Bune bucățele.
Lăsați-i să respire, băieți.
Mișcă-te, Jiminez.
În regulă, sergent.
Școala de parașutism nu v-a ucis. Poate reușim cu asta.
Instrucția e pe terminate și aveți dreptul la un bal de absolvire.
Aveți pahare și cești aici.
Aduceți-le.
Cu complimente de la dvs?
Spune-le că face parte din instrucție.
Da, dle.
Unde suntem?
Dă-te de pe piciorul meu!
Ai grijă, dragă.
- Te-ai lovit? - E o amărâtă de baracă!
Mie nu-mi plac orgiile.
- Trebuia să cerem mai mult. - Cățea.
Sadicilor!
- Bună seara. - Sunt deja prea stresată.
- Pe aici, doamnelor. - Poftiți. Așa.
Bună seara, dle maior.
Numai opt, dle. Sunt ca polițiștii. Niciodată nu găsești când ai nevoie.
- Bună seara, doamnelor. - Bună seara, amirale.
La naiba, sunt murdari!
S-ar putea, doamnă, dar au gânduri bune.
Toți prezenți și numărați, dle maior.
Domnilor, veți reveni la datorie mâine dimineață la 06:00.
În mod ciudat, tot până atunci
li se permite și doamnelor să vă viziteze.
Vă sugerez să folosiți timpul pentru a face cunoștință.
Nu cred că dl Maggott dorește să participe,
așa că sugerez să-i puneți deoparte niște whiskey.
Noapte bună, dlor. Doamnelor.
Noapte bună, colonele.
- Ești nebun? - Să mergem. S-ar putea inhiba.
- Vrei să pariezi? - Maiorule!
Da, tu, maior Reisman!
Le-am văzut pe târfele alea!
Transformi locul ăsta într-un lăcaș al viciului!
Va veni Judecata de Apoi!
Și va veni Ziua Judecății!
Oamenii ăia, maiorule, vor fi condamnați veșnic
din cauza ta!
Ține gura închisă și ochii deschiși.
Ești de gardă, Maggott.
Vrei să dansezi?
Nu e muzică.
Încearcă să fredonezi.
Vreți să vă scoateți hainele, fetelor?
- Pornește radioul. - Simțiți-vă ca acasă.
Crezi că știu că mâine e Ziua Mamei?
Chiar e?
Acum o fac pe muzică.
- E o zonă restricționată, dle. - Știu asta.
Două grupe, trei rânduri.
Deschide poarta.
Haide, mișcați-vă!
Deschide poarta asta.
Da, domnule.
Hei, ia uită-te la ăia.
Nu puteți intra aici, dle!
Sergent, ia-i arma.
Ia-i arma.
Caporal Morgan. Sergent, ordonează cumva gloata aia.
Da, dle. Comandant, om la om!
Dle, încălcați un ordin direct.
Nu încalc nimic.
Aliniază-te și vorbește când ești întrebat.
Ai auzit ce-a spus dl colonel. Alinierea!
Hai, mișcă-te!
În regulă, ați auzit. Alinierea!
Haide, haide! Mișcați-vă mai repede.
Despre ce e vorba?
Și voi, gașcă de ratați. Haideți. În formație.
Aliniați-vă! Haideți, păsări de curte!
Asta e Armata? E clar că pierdem.
Mișcă-te. Ce-i cu tine? Ai picioare de plumb?
Haide, mișcați-vă!
Hei, ăia nu sunt cei care s-au luat de tine la budă?
Haideți!
Haide, ridic-o!
Da, am greșit în legătură cu Reisman.
- Hai, mișcați-vă! - Nu acum. Așteaptă.
Ce se întâmplă acolo?
Tu! Ești cumva mai special?
Trebuie să te așteptăm toată ziua? Haide!
Treci acolo. Haideți să ne aliniem.
Hai să arătăm ca soldații, da?
Ți-am spus că nimeni nu poate intra. Deschide. Să mergem.
Ăia sunt cei doi care l-au bătut pe Wladislaw.
Ăia doi i-au făcut cucuie lui Wladislaw.
Ăia doi au sărit la Wladislaw.
Ăia doi i-au tras-o lui Wladislaw.
Gorilele alea două l-au bătut pe Wladislaw.
Ăia sunt cei doi...
În opinia mea,
ofițerul care comandă această operație
fie și-a neglijat ordinele, fie nu le respectă
într-un fel sau altul.
Și asta am de gând să aflu.
În regulă,
domnilor, să ne înțelegem unii pe alții.
Sunt aici ca să aflu despre ce e vorba
și intenționez să o fac chiar de va dura toată ziua.
Putem face asta cu frumosul sau altfel. Depinde de voi.
Înainte să plec voi afla cine este implicat în această nebunie,
ce faceți aici și de ce.
S-a înțeles?
În ordine, generale.
Numele, gradul și numărul.
Spune-i și am încasat-o!
Liniște!
Cum te numești, soldat?
Numărul doi, domnule.
Morgan. Clayton.
Da, domnule?
Dă-i lui Clayton numele, gradul și numărul lui. Și pentru ceilalți.
- Nu le știu, domnule. - Atunci spune-i ce știi.
Ticălosule, nu-i spune nimic!
- Ce ai spus acolo? - Nimic, domnule.
Vino aici, soldat.
Când te-ai spălat ultima oară?
- Nu-mi amintesc, dle. - Ești murdar.
Ești o rușine pentru uniformă.
Sergent Fredericks, adu brici și apă.
Omul ăsta ne va arăta cum te bărbierești și te speli pe câmp.
- Da, dle. - Corect, soldat?
Nu, dle!
Nu, dle, ce?
Nu, dle, nu mă voi bărbieri, dle!
Atunci o vom face altfel. Clayton, Blake, radeți-l pe uscat.
Acum!
- Reisman! - Chiar el!
Le vei ordona oamenilor tăi să lase armele!
- Sergent Bowren! - Domnule!
Cheamă ajutoare speciale și ia-le armele!
Da, domnule! În regulă, l-ați auzit!
Acum, mișcați-vă!
Loviți-i unde doare!
- Las-o! - Grozav.
Regret, sergent.
Nazistule!
Cu dvs, dle maior, până la capăt.
Nu ne sunați, vă căutăm noi.
Cred că ți-ai ieșit din minți.
Ar putea părea așa.
Retrage ce ai spus, colonele. Că nu sunt arătoși și nu pot lupta. Sunt foarte buni!
Colonele, am auzit că nici nu folosesc parașute!
Hei, colonele, bebelușule!
Nu sta așa, ridic-o!
- Nu rămâneți la ceai? - Puteți plăti acolo.
Mai vino, colonele.
Vino oricând, prostovane.
Sunt sigur că îți consideri biografia plină de culoare, maiorule.
Ei bine, asta nu e părerea mea.
Cred că știi că nu am fost de acord să conduci operația.
Nu pot spune, deci, că sunt dezamăgit.
Mi-ai făcut o impresie defavorabilă de la început.
Te comporți ca și cum ar fi ceva personal.
Dă-mi voie să-ți spun că nu e.
Ceea ce ți se întâmplă mi-e indiferent.
Dar nu și operațiunea pe care o conduc.
Raportul col. Breed privind nivelul unității tale
și a comportării ei la școala de parașutism e complet negativ.
Asta ar justifica recomandarea mea
ca operația să fie anulată.
Oamenii tăi vor fi trimiși înapoi.
Hotărârea privind măsurile disciplinare împotriva ta aparține generalului Worden.
Nu negi responsabilitatea pentru faptul că
în noaptea de 14 spre 15 aprilie, o cazarmă a Armatei SUA
a fost scena unei petreceri
la care au participat activ șapte civili, femei.
Da, dle, au participat activ toată noaptea.
Scuzați-mă, domnilor.
Ai posibilitatea să oferi cumva circumstanțe atenuante?
- Da, domnule. - Sergent, niște gheață.
Da, dle.
Ei bine?
Le-ați oferit o șansă să scape și au lucrat din greu.
Când sunt aproape gata, le spuneți: "Scuze, înțelegerea a căzut"?
Dumneata ești de condamnat. Dumneata ai adus femeile acolo.
Am încălcat o regulă.
Ucideți 5 oameni și-i închideți pe restul pentru asta?
Fiindcă dacă faceți asta,
ar trebui să închideți jumătate din Armată, inclusiv ofițerii.
În orice caz, e vina mea, nu a lor.
Nu le va afecta abilitățile ca soldați.
Am auzit de abilitățile lor de la colonelul Breed.
Aceea e opinia lui.
Oamenii mei au făcut șase luni de instrucție în șase săptămâni.
I-aș confrunta cu oricare alții din Armată.
Nu poți fi serios.
Ba sunt foarte serios! Nu arată ei bine, dar oricare din ei face cât zece de-ai tăi.
- Comparația e în afara subiectului. - Ba de asta e vorba.
Sunt convins că oamenii mei pot îndeplini orice sarcină.
Domnilor, ați pus asta la cale. Le-ați promis o șansă.
Lăsați-i să vă arate de ce sunt în stare.
Mi-e teamă să mă gândesc la asta.
Dați-le șansa să arate. Dacă ratează, conștiința vă e curată.
Spune-mi, maiorule,
cum propui să dovedească oamenii dumitale?
Nu au cum, nu-i așa?
Ei bine, ba da. Cred că ar putea.
Adică, ar fi o cale.
Generale, dacă vă amintiți,
săptămâna viitoare facem manevre în Devonshire.
Da, da, da.
Unitatea colonelului Breed ia parte la ele.
De fapt, una din companiile sale
are consemn să păzească Cartierul General divizional.
Și?
Și...
Lăsați cei 12 oameni ai mei să acționeze independent
ca parte a forțelor adverse.
Vor cuceri Cartierul General și vor captura tot personalul.
Aș vrea să văd asta.
Și eu.
FORȚELE ROȘII CARTIER GENERAL DIVIZIONAL
Companiile Charlie și Fox asigură spatele pădurii.
Au nevoie de provizii de la Batalionul 2.
Nu o să-i placă lui Rogers, dar nu vreau să știu.
- Da, dle. - Blindatele lui Johnson?
Au trecut acum două minute, dle. Sunt pe poziții.
Stai așa!
FORȚELE ALBASTRE COMANDAMENT
Înapoi!
Schimbă!
Crezi că ne va merge?
Zâmbiți, idioților! Dacă proștii ăștia ne recunosc, am dat de necaz.
Îți vine să crezi? S-au bărbierit.
Ce zici de asta?
Treziți-l pe maior. Nu-i vine să creadă că am reușit.
- Timpul trece repede, dle maior? - Ați întârziat.
- Aveți tot ce vă trebuie? - Absolut.
Credeți că ați reținut planul?
- De unde ați găsit mașina? - Am furat-o.
Așa cum vom fura și restul.
Jucăm jocuri de război, nu? Altceva, dle?
Cred că nu. Vom fi cu generalii la Cartierul General.
De acum sunteți pe cont propriu. Mergeți și noroc.
Să mergem!
Împărțiți-vă în trei grupuri.
JOCURI DE RĂZBOI CARTIER GENERAL
Ăia doi sunt ai tăi?
Unde e generalul Worden?
S-a dus să verifice pe teren, dle.
Dumnezeule.
- Ei bine? - Imediat, domnule.
- Ei bine, dar acesta? - Da, dle. Cred că acela e, dle.
Asta-i excelent, Haskell, excelent!
Haide, să mergem.
- Am reușit. - Unde sunt ceilalți?
E 8:45. Patru ar trebui să vină peste culme.
08:45? Ar face bine să vină repede.
Onamicul va bombarda culmea la 08:50. Nu știați?
Da, dle, știam asta.
Dar colonelul Breed nu-i va aștepta din direcția aceea.
- Sunt gata toți? - Gata, dle.
Bateriile unu, trei și patru, deschideți focul.
Bateriile 1, 3 și 4...
Atenție!
Ochiți!
Foc!
Haideți!
Să mergem! Haideți!
Încărcați!
Hai odată!
- Cât reîncarcă! - Să mergem!
- Culcat! Nu-l auzi?! - Jos!
Puneți piedica!
În regulă, să mergem!
Să mergem!
Ce naiba ați așteptat?
Ce vrei să... Ce spui, băiete?
Amorezii ăia au încercat să ne omoare.
Schimbați.
Schimbați? Cum adică, "schimbați"?
- Nu puteți face asta! - În ordine, dle maior.
Schimbăm din nou, mai târziu.
Nu ne pot opri acum.
Să mergem.
Haide.
Am plecat.
După ce traversăm drumul, ne oprim.
Ce așteptăm aici?
Un jeep, o mitralieră și patru oameni.
Cam ca asta?
Încetinește.
Drepți!
Bună ziua, dle general.
Mafia a debarcat!
- Franko se ține de cuvânt! - Mitraliera!
Hai s-o scoatem. Luați-o.
- Haide, ia-o. - Franko, afară.
Afară? Cum adică "afară"?
- Cine crezi că a furat asta? - Tu, băiete.
Tu și Pinkley sunteți singurii pe care îi cunoaște colonelul Breed.
Operațiunea e riscantă și fără voi.
- Afară! - Haide, Franko!
Jefferson, să apari cu ambulanța până în 09:30.
Dacă n-ajungi, voi crede că ai fost prins.
- În care caz trecem la planul B. - Bine.
La revedere, dle maior.
Ține-te, Maggott. N-am vrea să te pierdem.
Atențiune!
Atențiune.
Drepți!
- 'Neața, Breed. - 'Neața. Ce surpriză.
- Totul e sub control? - Cred că da, dle.
Bine, bine. Pe loc repaus, dlor.
Am trecut să văd cum merg lucrurile.
Deci așa arată?
Haide, împinge!
- Posey, nu uita, ești rănit. - Ah, mor.
Haide, Maggott.
La o parte!
- Ce-i aia? - Acolo!
- Ce a fost aia? - Pe drum, dle. Vedeți fumul?
- Sergent, trimite pe cineva. - Da, dle.
- Ce fac pe culmea aia? - Nu știu, dle.
Trebuia să fie liberă de acum jumătate de oră.
Dar, colonele, nu pare să fie liberă, nu-i așa?
Să mergem.
- Posey, nu uita, ești rănit. - Gilpin, ai uitat de ketchup.
- Ajutor! - Haide.
Domnule?
Avem un om grav rănit. Vrem să chemăm o ambulanță.
Chemați-o. Mergeți să vedeți.
- Da, dle. Haideți, voi doi. - Soldat?
- Vino aici. - Da, dle.
Ce făceați pe drumul ăla?
Jeep-ul nostru a făcut pană. Am intrat în șanț.
Nu asta am întrebat. Am întrebat ce făceați acolo.
Observatori pentru artilerie, dle.
Să vedem harta.
Mutați compania Charlie la pod sub protecția perdelei de fum.
Compania Baker se îndreaptă spre culme, la ora 14:20.
- Soldat. Vino aici. - Da, dle.
Numele tău și unitatea?
Soldat Matthew Donald, dle. Numărul 726256. Bateria B artilerie, dle.
- Unde-ți sunt ordinele? - Aici, dle.
De la căpitanul Thornhill, dle.
Îi cunosc pe majoritatea celor din subordinea mea.
Dar nu-mi amintesc să te fi văzut.
Nu, dle. Am fost transferat săptămâna trecută, dle.
Suntem blocați în punctul B. Două forțe au minat drumul.
- Unde e Peterson? - Vine!
Faceți loc!
Cineva a fost rănit.
Aveți grijă, acolo!
Ajutați-ne cu rănitul ăsta.
Ridicați la trei. Unu, doi, ridicați.
Ușurel, acum.
- Unde-l punem, dle? - Așezați-l aici.
- Poți rămâne, dar nu sta în drum. - Da, dle. Mulțumesc, dle.
Aici e capătul drumului pentru voi.
Dar avem un accident, dle.
Păcat, tocmai ați devenit prizonieri de război.
E inamicul, dle.
În regulă, haideți, să mergem.
Să mergem, să mergem.
Nu pot face asta.
Purtați banderola Forțelor Roșii.
Așa e. Suntem trădători.
- Fii atent la deget. - Sunt gloanțe adevărate, idiotule!
Ascultă, eu sunt medic, maiorule.
Și eu sunt maior, căpitane.
Da, dle, dar tocmai am primit un mesaj. E un om rănit acolo.
Grăbește-te!
Am aici un permis de liberă trecere.
Bună idee, căpitane. Dar nu merge. Afară.
Dar nu glumesc, dle. E cineva rănit cu adevărat acolo.
Suntem gata, Jefferson.
Dle, vreți să-i explicați regulile?
Ar putea să moară.
Sunt doar observator, căpitane. Nu sunt arbitru.
Nu pot interveni și nici decide.
Hai, doctore. Am aici un copac bolnav.
Haide, și tu.
E blondă, e logodită. Hai, dulceață!
- Ăsta-i pacientul tău, chiar aici. - Ce aveți?
Haide, Scufiță Roșie.
O să-ți placă asta.
Ce zici de pacientul ăsta, doctore?
O să-ți placă aici, doctore.
Haideți. Ați uitat de 09:30?
Bine, scoateți banderolele albastre. Hai!
Schimbați în albastru!
Dar prizonierii?
Regret, dle maior, nu putem lăsa pe nimeni cu ei.
Veniți?
- Încearcă să ne omoare? - Cred că avem 120 la oră.
- Ne va strivi în cutia asta de conserve. - Vreți să ajungem la 09:30, nu?
Da.
...trasând coordonatele pe hartă, 397492.
Aceea e echipa Forțelor Albastre.
Trimite ordin la companie să-i lovească la intersecție.
Alo, Able 3.
Nu te îngrijora, Bill. Au chemat ambulanța.
- Va fi bine. - Da, va fi.
Va fi bine.
Vreau o lovitură între ei pe culmea 80, la ora 14:00.
Mută-i la baza dealului și spune-le să țină capul jos.
Mulțumesc foarte mult, colonele. A fost instructiv.
Voi pleca acum ca să-mi fac o imagine de ansamblu.
Da, dle, mulțumesc.
Trage pe dreapta. Fă-le loc.
Tancurile Forțelor Albastre se apropie
de aeroport la coordonatele...
Faceți loc!
Aveți grijă la ambulanță!
Iată-l. Bătrânul.
Veniți, observatorilor!
Complimente de la maior, dle.
Hei, dle maior. Ce ziceți de asta, dle maior?
N-am vrut să vă spun înainte, ca să nu fiți stresați.
După ultima noastră petrecere, generalii vroiau toți
să vă trimită înapoi.
Sau să ne spânzure.
Sau să vă spânzure.
Dar am făcut o înțelegere cu ei.
Cucerirea Cartierului General al lui Breed v-a scăpat de ștreang.
Nu erați prea îngrijorat, nu?
Nu, nu prea era.
Dar tot mai avem o operațiune.
Dacă o dați în bară, niciunul din noi nu va mai cânta vreodată.
Pentru că până acum a fost un joc.
Dar de mâine seară va fi real. Dacă vreți să știți cât de real, vă spun.
Bănuiesc că mulți dintre voi nu veți reveni.
Dar nu are rost să plângem.
Pentru că Armata nu v-a iubit.
Și v-ați oferit voluntari, nu?
- Da. - Eu în schimb nu.
Sergent Bowren.
Știu că am repetat asta de multe ori,
dar multe pot merge prost. Va trebui să improvizăm.
Hai să vedem cum e dacă totul merge bine. Gata?
- Unu. - Începem la blocajul rutier.
- Doi. - Gărzile sunt duse.
- Trei. - Oamenii maiorului atacă.
- Patru. - Maiorul și Wladislaw intră pe ușă.
- Cinci. - Pinkley stă pe alee.
- Șase. - Maiorul fixează frânghia.
- Șapte. - Wladislaw aruncă cârligul la cer.
- Opt. - Jiminez are întâlnire.
- Nouă. - Ceilalți urcă pe frânghie.
- Zece. - Sawyer și Gilpin sunt în țarc.
- Unsprezece. - Posey păzește cinci și șapte.
- Doisprezece. - Wladislaw și maiorul jos în șanț.
Și unde e Donald Duck?
Donald Duck e la intersecție cu o mitralieră.
Și ar fi bine să nu doarmă, altfel dăm de necaz.
- Treisprezece. - Franko urcă nevăzut.
- Paisprezece. - Ora zero.
- Și? - Mayonnaise taie cablul,
Franko taie telefonul.
- Cincisprezece. - Franko merge unde ceilalți au fost.
- Șaisprezece. - Ieșim toți ca de Halloween.
Și omorâm orice ofițer ne iese în cale.
- Ai noștri sau ai lor? - Hai să începem cu ai lor, da?
Hai să o luăm de la capăt, fără adăugiri.
- Bine, unu. - La blocajul rutier, începem.
- Doi. - Gărzile sunt duse.
- Trei. - Oamenii maiorului sunt pe fugă.
- Paisprezece. - Ora zero.
- Și? - Mayonnaise taie cablul,
Franko taie telefonul.
- Cincisprezece. - Franko intră
unde ceilalți au fost deja.
- Șaisprezece. - Ieșim toți ca la Halloween.
Șaptesprezece?
Șaptesprezece. Ziua Z.
Ieșim cum putem și ne croim drum spre coastă.
Și sperăm că invazia nu a fost un dezastru total.
Altfel, va trebui să înotăm până acasă.
Cât mai durează, dle maior?
Voi întreba șoferul.
Nu te sperie să sari noaptea, nu?
Întoarcerea.
Gata.
Cală.
Porniți.
- Unde ați fost? Am întârziat. - L-am căutat pe Jiminez.
- Și? - L-am găsit agățat într-un măr.
- Are gâtul rupt. - Vrei să spui că e mort?
Exact asta vreau să spun.
- Până aici. - Da.
Franko, acum știi de ce ne-am antrenat toți la frânghia aia?
Gilpin, numărul opt.
Gilpin, m-ai auzit?
- Opt. - Gilpin are întâlnire?
- Paisprezece. - Ora zero.
- Și? - Gilpin taie cablurile,
- ...Franko taie telefonul. - Să mergem.
- Bun început, nu-i așa? - Da.
Încă două săptămâni de prostii și voi fi acasă.
Victoria finală?
Nu, asta va mai dura. Plec în permisie.
Celălalt căpitan a fost de acord să o ia de nevastă.
De ce?
Cred că se obișnuise cu ea.
"Deci"...în noaptea nunții cineva bate la ușă.
"Și"...el a crezut că e soțul ei, așa că a sărit pe geam.
Până acum e bine, dle maior.
Unde sunt tipii ăia?
Uite-i că vin.
Să mergem.
Haide, Pinkley, să mergem.
E exact cum a spus maiorul că va fi.
Da, cu adevărat împrăștiați.
Acum intră.
- Fără camuflaj? - Credeai că ne așteaptă?
Hei, pune amortizorul!
Să mergem.
"Camera radio".
- Totul e bine? - Da.
Nu știu câți germani vom ucide,
dar sigur vom face mult zgomot.
Hei, crezi în chestiile astea?
Nu știu, dar nu pot face rău.
Nu cred că cred în lucruri de astea.
- Cum îți merge germana? - Nu știu.
I-ai văzut pe cei doi care coborau?
N-am înțeles nimic din ce au zis.
- Pari fioros și mormăie, da? - Da.
Bine, camera 11.
Deci?
Ia-o tu înainte și car eu bagajele.
Ne postăm aici.
- Trebuiau să fie aici deja. - Da.
Gărzi!
Am lăsat frânghia.
Stai.
Idiotul.
- Polonez prost! - Taci.
Grăbește-te.
Acum.
Gata de vânătoare?
Aș fi vrut să o pot citi. E porcoasă.
Hei! Ce faci?
Franko și ceilalți sunt încă jos. Vino!
Hei, Maggott.
Ce naiba faci? Dispari.
Wolfgang?
Țipă.
Țipă, târfă.
Sprechen, târâtură.
Țipă.
Nervozitate pre-invazie sau pasiune?
Sau amândouă?
Camera radio.
Toată lumea cu grad mai mare de locotenent în adăpost! Repede!
Oprește-o! Oprește-o!
- Hei, ce se întâmplă? - Taci din gură.
E Ziua Judecății, păcătoșilor.
Ieșiți.
Ieșiți, oriunde ați fi.
Ieșiți.
Acum!
- Nu te-ai gândit la asta, nu? - Au nevoie de aer.
Ai grenadele?
Da. Da, domnule.
Avem timp să aruncăm totul în aer.
Ce facem cu ei?
Hrănim francezii și ucidem nemții.
- Franko, acoperă colțul ăla. - Ce s-a întâmplat?
Sunt încuiați în buncăr. Trebuie să fie guri de ventilație.
Bine, veniți cu grenadele! Aici!
Arunc o privire.
Sunt aici.
Du-le acolo.
Bowren, adu-l aici pe Vladek.
De unde a venit?
Haide, Vladek, vino.
Haide, haide.
Franko, vino și vezi dacă poți porni vreun camion.
Wladislaw, Jefferson, scoateți capacele de pe ele.
Știi ce trebuie să faci, așa că fă-o.
Francezilor, ștergeți-o.
E-n ordine. E-n ordine. Continuă.
Du-te înapoi și acoperă podul!
Mișcă-te!
Ajută-l pe Bowren.
Uite-i!
Grăbiți-vă. Posey are necazuri.
Pornește unul din camioane!
Nu, nu, nu. Lasă cuiele puse. Cuiele puse, da?
Bowren, adu niște benzină.
Benzină?
Sunteți sigur?
Îi întrebi pe Pinkley și Vladek? Mișcă!
Da, dle.
Sawyer, Lever, acoperiți podul!
Nu poate fi adevărat. Le țin încuiate.
Continuă să cauți!
Celălalt drum! Celălalt!
Haide, fetițo. Unde ești, fetițo?
Să mergem!
Dă-te mai încolo.
Dă-te mai încolo!
Wladislaw,
ia-l pe Vladek de acolo, da?
Altă rachetă! Alta!
Haide, nenoro...
Jefferson! Când îți fac semn,
aruncă-le la unu, doi, trei, patru și pleacă de acolo.
Te vom aștepta la pod.
- Bine? - Bine.
Să mergem!
Haideți, să mergem. Haide, grăbește-te.
- Ești bine? - Da.
Jefferson, aruncă-le!
Scoate chestia aia de aici sau murim toți!
Să mergem.
Nu vor reuși.
Luăm o barcă și trecem pe partea cealaltă. Să mergem.
În regulă, arunc-o!
Nu uita, Jefferson, 20 de secunde!
Fugi!
- Mai repede. - Haide! Hai!
Jefferson, mai repede.
Haide, Jefferson. Fugi!
- Fugi! - Repede!
- Haide, mișcă! - Haide, haide.
- Va exploda! - Haide!
Haide, Jefferson!
Jefferson!
Haide, pornește-o.
Nu pornește! Nu pornește! Blestemata nu pornește!
Haide, urcă!
Schimbă! Schimb-o, schimb-o!
Am reușit!
Am reușit! Nenorociții! Am reușit!
Haide! Trage!
Dle maior!
Dintre rapoartele asupra raidului de la Rennes
cel mai obiectiv îi aparține generalului Worden,
care spune:
"Recomandăm ca membrii grupului cunoscut"
"ca Duzina de Ticăloși, care au supraviețuit"
"să aibă dosarele completate cu mențiunea"
"că au fost repuși în grad în serviciul activ."
"Iar rudele condamnaților care au fost uciși să fie anunțate"
"că ei și-au pierdut viața pe câmpul de luptă."
Ai făcut treabă bună, maiorule.
Ne mai vedem.
Ai făcut treabă bună, soldat.
Fă-te bine repede. Ne trebuie oameni ca tine.
Mamă, mamă.
Să ucid generali ar putea deveni un obicei pentru mine.
Franko, V.R.
Vladek, M.
Jefferson, R. T.
Pinkley, V.L.
Gilpin, S.
Posey, S.
Sawyer, S.K.
Lever, R.
Bravos, T.R.
Jiminez, J.P.
Maggott, A.J.
Și-au pierdut viața pe câmpul de luptă.
DUZINA DE TICĂLOȘI
RETAIL SUBTITLE Driv3r
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania